Мария Донева
Вятърът навяваше тъга…

chitanka.info

Вятърът навяваше тъга,

трупаше пред праговете преспи.

Кучета се ровеха в снега

и четяха мокри, мазни вестници.

Пейките, сковани от студа,

никого не чакаха във парка.

Стъпките замесваха следа.

В кишата се давеха угарки.

Плачеха трамвайните стъкла

и сълзите им грижливо триех.

Мислех и се молех за мъгла —

да смекчи, да кротне, да укрие.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.